![Smile :)](./images/smilies/icon_e_smile.gif)
Naime ja studiram trenutno, i iako su moje studije do sada prošle bez nekih problema, osim što postoji određeni stepen distance, nekako se plasim sta bi se desilo ako bi se potpuno raspricalo po fakultetu za mene, da sam trans zena.
U sustini moj pasing tj zenski izgled jeste sasvim dobar koliko je to moguce za trans osobu, tako da sto se toga tice, nemam problema da sklopim prijateljstva. Ali kad se druzim sa drugaricama, uvek se brinem jer se pitam kako bi one reagovale kad bi saznale za moj trans identitet. Plasim se odbacivanja i nekog mobinga u tom smislu, zbog masovog distanciranja.
Pre nekoliko godina se radilo dovoljno u medijima o smanjenju stigme i diskriminacije trans osoba, ali ima sigurno skoro pet godina kako je to utihnulo i kako, ne primecujem da se ikada na stvarno human nacin priblizava ova tema javnosti.
Posebno je strašno kad neki prelep decko krene da vas muva, da vas zavodi, i pokaze koliko je vešt u svemu tome, da bi onda kad sam mu saopstila da sam trans zena, on odlucio da prakticno, prekine svaku komunikaciju sa mnom. A do tog trenutka mi skidao zvezde sa neba.
Imam utisak da su mladje generacije nekako jos gore po pitanju prihvatanja trans osoba, ne znam zasto tako mislim. Mislim da su manje spremni za bilo kakvu razlicitost, a to se ogleda i u uniformnom izgledu devojaka odnosno momaka. Ranijih generacija su devojke svaka ponaosob je furala neki svoj fazon, bilo je mnogo manje slicnosti nego sada. Sto se tice muzike, neke su slusale rock, neke pop, neke dance, neke narodnjake, isto muski, neki metal, neki ovo, neki ono...
Sada su svi kao iz fabrike da su izasli, kao da su nastancovani, jedna proizvodna linija za devojke, druga za momke. I zamsilite onda u takvoj uniformnoj sredini, da se pojavi trans osoba! Da se ispostavi da je tako. Veliki je pritisak koji ja osecam da se to ne sazna, i tek sada iako studiram vec par godina sam postala svesna tog rizika, kakav mobing bi tu mogao da usledi. Sa svih strana! I od studenata, i od profesora! Strašno.
Trudim se da mislim kako zapravo treba da se autujem u toj sredini, pa cu lepo videti ko mi je prijatelj, ko nije. Ali iskreno, jako se plasim mobinga. Zamislite svaki dan, rulje studenata da vam se podsmevaju, da prave neke face, sto bi se sigurno dogadjalo. Da nece da sede sa vama, da nece da razgovaraju sa vama! Možda i da mi nameštaju neke neprijatnosti. Ma jos toliko toga treba da se radi, pogotovo oko razbijanja predrasuda o trans osobama. Sa novijim generacijama mladih se premalo radi o tome.
Za sad toliko, pozdrav